"...jeg sverger troskap til min president og mitt land, og lover å forsvare dem
mot fiender, inkludert egne statsborgere." TROSKAPSED
lojalitet til min president
lojalitet
Selv om protester er blitt dagligdagse-
- under denne regjeringen, så virker dagens protest-
- å være utløst av kunngjøringen om Troskapseden, -
- et statssponset initiativ hvor alle amerikanere sverger lojalitet.
Talskvinnen for Det hvite hus hadde dette å si:
Folk er redde. Det er mange rundt om i landet-
- som deltar i aktiviteter som går imot våre verdier...
Vi står midt i folkemengden.
Det er intenst. Vi skal se om vi-
-kan finne noen å intervjue. Sir?
- Si nei! - Ok.
- Sharon! - Slipp håret mitt!
- Hjelp henne! - Hjelp!
- Vi må sende noen til Sharon. - Hjelp!
Hjelp!
Jeg vil vite hvem som har samme syn på landet som meg.
Eden gir oss en telefonkatalog over folk som vi kan stole på.
- Kerry. - Ja, Alan?
Det er naturlig at dette skaper engstelse.
Hva sier du til de som frykter at-
- hvis ikke de signerer, så blir de skilt ut...
- Nei, vent litt, Alan. - ...som motstandere...
Dette er USA. Vi kan ikke tvinge folk til å si at de elsker landet.
Ingenting skjer om ikke du signerer. Men du får goder om du gjør det.
Som jeg sa, du kan få fradrag på skatten.
Vi vil belønne de som hedrer...
- Mener de alvor? - Dette er galskap.
Og vi gir ikke folket kort tenketid.
Fristen er dagen etter Thanksgiving. Black Friday.
Det er nesten ett år unna. Det gir alle god tid til å tenke.
Men det er mange som ikke trenger den tenketiden.
De støtter dette landet og er ikke redde for å si det.
- Kai, vi kan ikke signere. - Neste spørsmål.
- Du har rett, det er galskap. - Jeg mener...
...hva skjer med dette landet? Dette er uakseptabelt.
Vet du hva?
Hvis du tror at jeg lar jentungen vår vokse opp sånn, så tar du feil.
Vi har en jobb å gjøre.
Vi må kjempe imot. Vi kan ikke tillate dette å skje...
- ...i min datters land. - Du er kampklar.
- Ja, dette gjør meg sint. - Ta av deg genseren.
- Vil du at jeg skal ta den av? - Ja.
Så muskuløs!
Nei, ikke som før, men jeg fikk vondt i ryggen.
Du kan se en halv brystmuskel.
- En slik. - Ja.
Det er sånt mamma liker.
Stram puppene, gutt!
Du får meg til å amme igjen.
Jeg skal ikke bli feit. For da forlater du meg for Drake.
Drake kunne drømme.
...dere er oppviglere. Ro dere ned.
- Ikke si det. - Av med buksa.
Jeg hører historier om trusler mot aktivister.
Dette er en utrenskningsaksjon og må stoppes.
MANDAG
Det er fem dager til fristen. Jeg tror ikke vi rekker det.
New Orleans er et katastrofeområde. Det var sånn Milwaukee startet.
TI MÅNEDER SENERE
Jeg vet ikke hvem Borgerbeskyttelsen beskytter, -
-men det er ikke oss. De er litt Gestapo.
TRE DAGER FØR THANKSGIVING
- På an igjen, alle er nazister. - Beklager, men det er sant.
Slutt å mase om nazister.
- Kan jeg få bacon? - Ikke i dag.
- Kan jeg få peanøttsmør og syltetøy? - Nei.
- Du har frokostblanding. - Hvis jeg spiser den opp...
- ...får jeg da skive med peanøttsmør? - Ok.
Pappa, mamma sa at jeg kan få skive med peanøttsmør.
Så kult. Kai, se på dette.
Folk demonstrerte mot Eden.
- Borgerbeskyttelsen kom. - Fy søren.
Det skjer.
Det som skjedde i Milwaukee gjentar seg. Jeg lover.
Ok, men kan vi...?
- Stemmer. Unnskyld. - Ja.
Ok, foreldrene mine kommer halv fire. Er du klar for angrepet?
Jeg klarer meg. Jeg har ikke noe imot dem.
Det er du som har problemer. Klarer du deg?
Ja da. Jeg må spare plass til broren min-
-som garantert sier noe J-Æ-V-L-A dumt.
Ok. Bare så du vet det: Lilletulla kan stave nå, så...
- Forstod du hva jeg sa? - Ja, du snakket stygt.
U-N-N-S-K-Y-L-D.
Ok, kjekt å vite. Oi, jeg må gå.
Du, Hardy, luftkyss på tre, to, en. Glad i deg.
- Glad i deg. - Ser deg halv seks.
- Ok. - Ring politiet hvis mamma og de klikker.
Faren din er gal.
Her er saken: Syttifire prosent av landet har skrevet under.
- Ikke søren. - Det er fakta.
Fakta bryr seg ikke om folks følelser.
- Det er ikke sant. - Ren løgn.
...rundt 40 prosent har signert.
- Nettopp! Takk. - Meningsmålingen du henviser til er feil.
Hvordan er det mulig at en teit ed blir det som senker oss?
Dette er som en bananrepublikk, bare mer jalla.
I butikkspråk er USA Armani Exchange...
Følger du med på det som skjer i New Orleans?
Ja, det er helt sykt. Kan jeg sitte?
- Jeg vil ikke flytte til Canada. - Ja.
Så, Chris, jeg skal skrive under.
- Hva? - Ja.
Beklager, hva? Hvordan er det mulig?
Det var vi som ledet demonstrasjonen.
- Jeg vet det. - Det er bare oss to igjen.
Vi kjørte jo til Chicago for å demonstrere. Husker du den fisen?
Ja, den som aldri forsvant.
Husker du Vinen vi lagde om fisen? Husker du det? Kom igjen, da.
Chris, dette begynner å bli skummelt.
- Jeg vet det. - Vet du...?
Kusina til Paige fra Philadelphia, kjæresten hennes-
- har en bror som organiserte en demonstrasjon.
Og borgerbeskyttelsen tok ham.
- Hæ? - Ja.
- Seriøst? - Ja.
Hun har ikke snakket med ham på flere dager.
- Ingen vet hvor han er. Paige friker. - Har noen sjekket om dette er sant?
Sjekket? Hva mener du? Jeg sier det jo til deg. Førstehånds.
Nei, det er jo ikke førstehåndskunnskap. Det er mer tredjehånds.
- Det er ikke... - Sier du at Paiges kusine lyver?
- Det er jo tålig sykt. - Jeg sier ikke det.
Men kanskje broren til kjæresten til Paiges kusine lyver.
Kjenner du ham i det hele tatt?
Om jeg...? Ja, jeg traff ham i bryllupet til Paiges tante.
Ok, det høres ut som vi bor i Paiges verden.
Det føles som du risikerer verdiene dine basert på informasjon-
- fra noen du ikke kjenner så godt. Du burde revurdere.
Dette er en vanskelig situasjon.
Og du gjør dette vanskelig for meg.
Jeg trodde vi var sammen om dette. Men du ser selv hva du vil.
Jeg beklager.
Skal du fortsatt la være?
Ja, jeg tror det.
Jeg mener, selv om jeg ville signere, så tror jeg ikke Kai lar meg.
Bra for deg. Jeg får leve via deg.
- Slutt, da. Ikke tenk på det. - Ok.
- Ok.
- Ha ei fin Thanksgiving-feiring. - Du også.
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Prøv å ikke bli skadet.
Ikke slåss med familiemedlemmer. Ha ei fin Thanksgiving.
- Hei. - Heisan.
Hvordan går det?
Hvor irriterende er de på en skala fra en til ti?
De er på én, men du er på fire.
- Fire? - Fire.
- Jeg kom jo akkurat hjem. Fire? Hallo! - Hei, se der er pappa.
- Gurimalla. - Hei, mamma.
Jeg savner deg så.
Jeg savner deg også.
- Du ser sliten ut. Alt i orden? - Alt er fint.
- Kan du barbere deg? - Nei.
- Hei, pappa, hvordan går det? - Dorullholderen falt ned. Jeg fiksa det.
Bra.
- Kan jeg vise deg mosaikken jeg lagde? - Absolutt.
Godt å se dere. Kan du skru ned lyden?
- Slå det av, Hank. - Nei da.
- Jo. - Greit, jeg slår det av.
Du trenger ikke å slå det av, du kan bare skru ned den... Ok.
Nei, trykk på "parabol".
Nei, nå er lyden på spansk.
Nei, du må...
- Slutt. - Ok.
- Bare... - Ok.
Det går fint. Gjør som du vil. Hva enn du vil.
- Trykk på knappen nedenfor. - Jeg klarer det.
Og volumet passer fint nå, jeg kan høre det her inne.
Hva sa Joe? Hva skjedde?
Hun kom ut og sa "overraskelse".
Og Joe sa: "Tuller du?"
- "Suller du", eller "tuller du"? - "Tuller du".
- Joe er den morsomste vennen du har. - Herlig.
Kan jeg se på Lab Rats?
Ja, men bare én episode. Og ikke en ekstralang en.
Herregud.
- Hva er det? - New Orleans.
Ting går til helvete. Folk kommer til å dø.
- Vi ble enige om å ikke snakke om det. - Dette er ikke politikk.
Det er aktuelle nyheter.
Jeg var veldig tydelig i e-posten.
Politikk kommer til å ødelegge helga. Du ødelegger Thanksgiving.
- Forklar det for ham. - Jeg vil ikke blande meg.
- Hank. - Det er ikke noe å blande seg i.
Jeg har lagt vekk mobilen. Jeg skal ikke ødelegge.
- Flink gutt. - Jeg lover, ok?
Ikke vær redde.
Takk.
Hva kan vi snakke om? Hva er nytt med dere?
Det samme gamle.
- Hørte du om Nancy Adams? - Nei.
Slag. Død.
- Huff. - Ja.
- Så fælt. - Ja, tragisk.
TIRSDAG
- Hvilket nabolag er dette? - Midtown.
Jeg kjenner det ikke igjen. Jeg har aldri vært her.
Det er bare to kvartaler fra hvor vi bor. Hva er det han gjør? Få opp farten.
- Herregud. - Hva feiler du?
- Jeg sitter fast. - Hva er det han gjør?
- Jeg vet ikke. - Hvorfor stoppet du?
- Gå ut av bilen! - La meg få være i fred!
- Herregud! - Ok.
- Vi må kjøre! - Jeg skal si noe til ham.
- Du, det holder nå! - Christopher.
Slutt, Christopher.
- Herregud, hva er det han gjør? - Jeg vet ikke.
- Han har kniv. Lukk vinduet! - Jeg prøver. Nei!
- Lukk vinduet! - Slutt! Alt er i orden, Hardy.
- Kjør vekk herfra! - Jeg kan ikke!
Ikke gjør det, han kommer!
- Slutt! - Slutt, kjør vekk!
Faen ta deg, homse.
Herregud.
- Si at han går. - Kom deg ut av landet!
Han drar nå.
- Går det fint med deg, Hardy? - Herregud.
- Kjør. Kom deg vekk. - Jeg kan ikke, mamma.
- Gjør noe. - Det står en bil bak meg!
Jeg prøver!
- Hvor skal disse? Fennikel. - I kjøleskapet.
- Stemmer. - Osten også.
Reddiken kan bli på benken.
- Sjalottløk er tørrvare. Hvitløk. - Det stemmer.
- Hei. - Hardy sier du kjeftet på noen.
Ja.
- Ja, noen fikk road-rage. - Hva?
Ikke meg, han andre fyren.
Jeg var ikke sint.
Men han andre skar opp noens dekk. Jeg sa han måtte slutte.
Ok, men fra nå av burde vi ikke skrike på galninger foran Hardy.
Hva om han hadde tatt deg?
Du var der ikke. Jeg håndterte det fint.
Jeg beholdt roen. Så takk.
Er det Patrick?
- Hank, Patrick er her. - Jeg er klar!
Alt i orden?
- Hei, hvordan går det? - Hei.
- Hei, Katie. Godt å se deg.
Hva?
Hva skjedde?
Hun heter Abbie.
Ikke Katie. Abbie.
Jeg er så lei for det.
- Skjerp deg, vi har vært sammen et år. - Katie var hun gamle.
Ikke si det. Ikke nevn henne.
- Prøv å hjelpe. - Unnskyld.
Føl deg som hjemme, Abbie.
- Så... - Hva? Nei, vær så god.
Jeg skulle si at dere har det fint.
- Takk. - Er dette rommet nytt?
Stua?
Nei.
- Nei. - Hvorfor kom du så sent?
Var flyet forsinka?
Flyplassen var full av demonstranter, så det tok en evighet.
Bra jobba, folkens. Gjør alle sure.
- Ja. Helt enig. - Idioter.
Kaffen er god, men jeg er klar for å starte øl-delen av dagen.
- Jeg blir med. - Ja da! Vil du ha?
Nei, det er altfor tidlig, men jeg kan hente dem for deg.
Ok, siden du spør, så kan jeg godt det.
- Ok. - Takk.
Hvordan går det på jobb, Abbie?
Jeg ble skadet, Eleanor. Jeg er sykemeldt.
Huff, hva skjedde?
Det som skjedde var at idet jeg dro fra kontoret, -
-meiet en kollega meg ned.
Takk. Ja, jeg brakk kragebenet og fikk to brudd i høyre fot.
Ja, tusen takk, Lydia Wong.
Hva? Ok, men...
- Unnskyld? - Det er ikke...
- Det er upassende. - Unnskyld?
Chris, da.
Du hentydet til at asiatiske kvinner ikke kan kjøre.
Det er feil og støtende.
- Det gjorde jeg aldeles ikke. - Jo, slik du sa Wong.
- Jeg la ikke trykk på det. - Forresten...
...noen av dem kan ikke kjøre.
Hvem tror du havner i flest ulykker? Hvite menn eller asiatiske kvinner?
- Asiater. - Nei, pappa.
Hvite menn. Jeg hadde jo ikke sagt det hvis ikke.
Statistisk sett er asiater de som havner i færrest ulykker.
- Ok. - Ok, Chris.
- Hvordan vet du det, og hvorfor? - Jeg leste det.
"Ok." Ble artikkelen publisert av asiater?
Uansett, så dumt at det skjedde med deg, Abbie.
Takk, Kai.
Men det var faktisk litt moro. Siden jeg kunne ikke bevege meg, -
-så jeg fikk sett en del på tv og lest-
-og kranglet med folk på nett.
- Kranglet? Det liker jeg. - Ja.
Absolutt.
Hva mener du? Hvem argumenterte du med?
- Folk som hater. Og tapere. - Hatere og tapere?
Kjære?
Vi må finne Hardy så vi kan FaceTime med mamma og de.
- Ok, kom. - Ok.
- Kom. - Hva snakker hun...?
- Hva faen...? - Du trengte en pause.
Kai. Hør på meg.
Han er broren min, og jeg er glad i ham.
Men for en drittsekk. Og kjæresten...
Hun suger. Men jeg kalte henne Katie.
- Nei! Du har jo møtt henne. - I onkel Lous begravelse. Jeg var i sorg.
- Ok, greit, vi vet at hun ikke er toppers. - Ja.
Vi vet det, så la oss ta det rolig og håndtere det.
Ok, men jeg sier det bare, hvis de nevner Eden, så klikker jeg.
De digger den sikkert. Hvis de nevner den, så slipper jeg dritt.
Nei, og vet du hvorfor?
Fordi da slipper jeg dritt på deg. Hva enn det betyr.
Kan vi ikke bare ta det rolig?
La oss prøve å unngå den samtalen de neste tre dagene, ok?
Droppe å snakke om Eden.
- Vi slippen ikke Eden inn. - Jepp.
- Så kan vi kose oss sammen. - Ok.
Gud, som jeg ikke tror på, -
- gi meg styrke til å overleve de tre kommende dagene.
Halleluja til det.
- Ok, la oss ringe foreldrene dine. - Jeg sa bare det for å få deg ut.
- Var det list? - Det var list.
Du er best. Hva kan jeg si? Jeg vet ikke. Ok, kom.
- Ok. - Hallo!
- Jackson klarer alt. - Ja.
Og Granell, han har en syk arm.
- Han ender nok opp i Tampa. - Absolutt. Han er svær jævel.
- Pass munnen din. - Kan vi prøve å droppe banningen?
Forrettene er på vei. Mer å drikke?
- Southern Comfort og cola. - Noen andre?
Vi klarer oss. Takk.
Hva er så morsomt? Hva gjør du der borte?
Beklager, altså.
Jeg la ut en artikkel på Facebook, -
- og en fyr kalte meg ei hurpe. Så jeg kødder med ham.
Pass banningen, Ka...
Skulle du til å kalle meg Katie?
Nei, jeg sa "pass banning, 'kay?" Som i "okay".
- Nei. - Hva er planen nå?
- Hva er planen? - Si riktig navn. Det er ikke så vanskelig.
- Det handler om respekt. - Husk.
- Dere må begge roe dere. - Begge?
- Det er noe pokkers piss! - Unnskyld, hva skjer?
Disse drittungene snakker stygt om landet vårt.
- Vi kan si hva vi vil. - Nei!
Jeg skal si navn fra Galtvort, og du må si hvilket hus de er fra.
Fy fader, dra til helvete, selv!
- "Faen ta Eden", sa de. - Sir.
- "Faen ta presidenten." - Hun er i Ravnklo.
Dere kan dra til helvete!
Hører dere? Dere burde være takknemlige for å bo her.
Takknemlige for at dere bor i USA.
Dra til helvete.
Alle sammen. Ikke ta på meg.
- Du tok på all maten. - Ok...
- Hendene er rene. - Dere er familie. Bakterier kan ikke...
CPU, altså borgerbeskyttelsen, underlagt Innenriksdepartementet, -
-er beskyldt for å ha fjernet-
- flere titalls aktivister, inkludert Seth Rogen.
Herregud.
De tok Seth Rogen. Han er vekke. De bare tok ham.
- Seriøst? - Ja.
Og @PhilOrange. Ingen vet hvor han er.
Hvem er det?
@PhilOrange organiserte demonstrasjonen i Chicago.
Myndighetene tar folk og dreper dem.
Du.
Det blir skummelt de kommende dagene. Vi må huske hvem vi er.
Vi må ikke la dem endre oss.
- Jeg elsker deg. - Elsker deg.
- Jeg vil se litt til. - Ok.
Du vet ikke at myndighetene tok dem. Du sier at landets ledelse tok seg tid...
Selvfølgelig drar de frem denne idioten til å forsvare dem.
ONSDAG
- Hallo. - Pappa lager mye bæsj.
- Hæ? - Han har influensa, tror jeg.
- Nei og nei. - Hei.
Ikke ta på meg. Og jeg var ikke vel likt på flyet.
- Det var åtte lange timer. - Huff.
- Ja, jeg trenger en drink. - Ja.
- Jeg elsker oppussingen. - Takk.
Og de nye lysholderne.
- Takk. - Jeg lagde dem for hånd.
- Jeg smidde dem. - Nei.
- Jo. - Nei.
- Du kan ikke lage noe. - Det er sant. Jeg er ikke en ekte mann.
- Men du kan lage mat. Så du er mann. - Ja, jeg kan lage mat. Det er sant.
Apropos maskulin og kul, hvor er Pat?
Vet ikke. I dusjen med kjæresten.
Hvor mange krangler har dere hatt?
- Nesten en halv en. - Jeg talte tre.
Hvis du teller diskusjoner, tre.
Jeg vet det.
- Hva skjer, søs? - Herregud!
Ta på deg noen bukser.
- Jeg ville se søstera mi. - Hvordan går det, Abbie?
- Fint. Takk. - Bra.
- Så gøy å se alle sammen. - Får man ikke varmere vann i dusjen?
Takk!
Ok, pizza!
Jeg starter Zootropolis om 30 sekunder!
- Tungt. Jeg har en. - Digg.
Og duo. Og tre.
Har du en med bare ananas til Abbie?
Jeg kjøpte en halv med ananas, og hun kan spise hele.
- Vil Clark ha? - Nei, jeg ga ham en kjeks...
...og rumpa eksploderte som fyrverkeri. Dere hadde digget det. Veldig patriotisk.
Gud, så kvalmt.
- Har dere prøvd vann? - Til hva?
- For å spyle ut alt. - Det var det først vi prøvde.
- Slå på nyhetene. Nå. - Det var en god idé.
Vi får inn bilder-
- av kongressrepresentant Gus Alverson, leder av Congressional Black Caucus...
- ...idet han blir arrestert. - Fy faen. Ufattelig.
- Hva har han gjort? - Ikke noe.
Det er ikke sant. Han tente fyr på Eden foran velgere.
- Det er ikke "ingenting". - Det er ikke ulovlig.
Du kan stappe flagget i ræva.
- Herregud. - Christopher, da.
Det er ikke ulovlig, mamma. Hvor leste du det?
- @FatassPatriot. - For en god kilde.
I tråd med Rather, Murrow og @FatassPatriot.
- Ro deg ned. - Latterlig!
- Han er bekreftet på Twitter. - En bekreftet idiot.
Og Alverson vil bare vise seg.
Alle vet jo det. Han vil ha oppmerksomhet.
Faen ta det pisset.
- Hysj, Christopher. - Nei.
Fyren er et borgerrettighetsikon. De arresterer opposisjonen.
- Det er ikke sånn vi vil ha det. - De burde ikke bruke vold.
Kanskje flere politikere burde arresteres. De er kjeltringer, alle mann.
Kjempebra klipp.
- Slutt nå. - Krangler dere?
Av med tv-en.
På med musikk. Den har ananas til deg, Abbie.
- Takk. - Jeg er ferdig nå.
Slutt.
- Kjøpte du en uten gluten? - Unnskyld?
- Kjøpte du en glutenfri? - Hva sa du?
Nydelig. Takk.
- Jeg tar denne inn til ungene. - Den smaker like godt.
- Vil noen ha vin? - Jeg kan hente.
Jeg tror du har feber. Du har det. Kom inn.
- Hvordan føler du deg, Clark? - Tom.
- Beklager lukta. - Det går fint. Vi kan flytte.
- Jeg vil gjerne sove et annet sted. - Dette er alt vi har.
Alice, kan vi snakke utenfor om den greia?
- Ja. - Nei.
- Jo. - Jo.
- Det er urettferdig, dere. - Ok, si hvis du trenger noe.
- Elsker deg. - Gå. Det skjer.
- Jeg er faen meg så kul. - Ja, det er du. Slipp en profesjonell til.
- Vis meg hvordan det gjøres. - Ok.
- Ikke le. - Et så stort trekk?
- Ikke le. - Når røykte du sist?
- Jeg lurer. - Ok, husker nå.
- Jeg og Clark var på Pearl Jam-konsert. - Veldig kult.
Og han mente vi burde kjøpe marihuanabrownie.
Så vi gjorde det. Og jeg sovna under sang nummer to.
Men vet du hva som var bra?
- Den første sangen. Sykt bra start. - Ja visst.
Det er godt å se mamma.
Jeg trenger noen som kan fortelle meg hvem som har dødd.
- Jeg trenger det. - Hun dødsannonseansvarlig.
- Jeg vet. - Huff.
Hun har et annet ansvar også, nemlig å si:
"Du og broren din må slutte å krangle, og jeg mener det. Slutt!"
- Men i det har hun rett. - Jeg vet det.
Seriøst, du må slutte.
Jeg vet du er uenig med ham, og du og jeg har rett.
- Ja! - Vi har rett. Og han tar feil.
- Men ikke gidd å snakke om det. - Ok.
Jeg skal ikke gjøre det mer.
Kan jeg si en ting til om henne, og så slutte?
- Ok. - Seriøst, hun suger. Hun er ikke snill.
Han har et skrudd syn på livet, og hun gjør det verre.
Det er bensin på bålet. Jeg liker ikke det jeg ser.
De signerte nok Eden umiddelbart.
For noe piss.
Alice.
- Nei! - Ikke bli sint.
- Du signerte? - Ja.
- Hæ? - Jeg ville ikke.
Clark friket. Firmaet hans la press på oss.
Så vi bestemte oss for at det vi måtte gjøre-
- var å signere, men fortsatt kjempe videre.
Men i det stille.
Unnskyld.
Er du sint? Hvis du er det, blir jeg sur.
Nei, jeg er ikke sint.
Jeg er bare litt... Jeg vet ikke, litt overraska.
Du, hør på meg. Du og Clark har deres eget liv.
Dere må gjøre det som er best for dere. Jeg skal ikke irettesette deg.
- Alice skrev under. - Gjorde hun?
Ja.
Er du i orden med det?
Jeg vet ikke.
Nei.
Jeg er trist på henne vegne.
Hun må gjøre det hun mener er rett.
Ja. Hun begikk en diger tabbe, og nå må hun leve med det.
- Lyst til å se på nyhetene? - Nei.
Og nå er vi godt i gang.
Ok.
Sånn. Halvannen time, så er kalkunen ferdig.
- Hvordan går det her? - Fint.
Nøttene er klare. Forrettene også.
- Hvordan skal jeg kutte gulerøttene? - I småbiter.
Ok. Hallo!
- Hvordan går det her? - Nesten ferdig.
Ok, dere har fem minutter til, så har du ansvar for å dekke bordet.
- Jeg bestemmer. - Alltid.
Jeg takler at det svir, flassingen er verst.
- Kan du ikke smøre deg? - Her har dere nøtter. Med urter og sånn.
Bare snakk videre om det ekle.
Vask hendene først.
Ikke løp, Asher.
Ok, hva har vi her?
Varmt.
- Er disse bitene små nok? - Få se.
- Kan jeg vise deg hva jeg så for meg? - Oi, se på det.
- Du burde ha et matlagingsprogram. - Det hadde jeg elsket.
- Hvor skal du? - Til butikken og kjøpe medisin.
- Han trenger søvn. Jeg også. - Oi, kjøp noe til deg også.
Straks tilbake.
Glad i deg, Clark. Hold ut.
Glad i deg.
Det meldes om store demonstrasjoner i New Orleans, Oakland og Miami.
Lokalnyhetene melder om portforbud, men vi har ikke klart å bekrefte det.
- Hei. - Hei. Kalkunen er i ovnen. Alle er i orden.
Jeg skulle se på nyhetene i ti minutter.
- Og så kan tv-en slås av? - Helt av.
- Glad i deg. - Glad i deg.
Se på det. Snakk om sjokkerende bilder.
Vi skal snakke med Sean...
Ok, alle sammen. Vær så god.
Oi, den er tung.
Takk.
Jeg har vært der et par ganger.
Disse potetene... Beklager, jeg graver til meg.
- Hva brukte du i dem? - Litt pecorino.
For å fremme umamismaken.
- Kjempegodt. - Hva betyr det? Hva er umami?
Det er den femte smak.
Litt krydret, salt.
Godt å vite.
- Kan du sende vinen? - Dette er en god vin.
Har jeg sagt at vi så Bill Engvall i Phoenix?
- Nei. - Likte du det?
Han var så morsom og sjarmerende.
Historiene var veldig morsomme.
Og ordentlige. Han bannet ikke.
- Det er ikke nødvendig å banne. - Så dere Chris Rock?
- Ja, det var så bra. - Vi så det tre ganger på rad.
- Han er verdens morsomste. - Det var så vittig.
- Hva var det? - Hva?
Ikke noe.
Jo, du sendte henne et blikk.
- Vi liker ikke Chris Rock. - Han er rasist.
- Dere synes Chris Rock er rasistisk? - Ja.
Det er det dummeste jeg noensinne har hørt.
- Christopher. - Det hun sier er galt.
Hvordan kan det være galt?
- Det er en mening. - Hun har feil mening.
Chris Rock er ikke rasist. Han og Adam Sandler er venner.
Og Jerry Seinfeld. Begge er hvite. David Spade, hørt om ham?
Bestevenner. Fakta. De spiller basketball sammen.
Jeg vet ikke noe om det. Du spurte hva vi snakket om, vi svarte.
Det er rasistisk å si at Chris Rock er rasist.
Ok, så å være uenig med deg gjør oss til rasister.
- Ja. Nettopp. - Takk. Flott.
Chris. Slutt.
- Kan vi ha en fin middag? - Jeg vil gjenta...
...hvor gode disse potetene er.
- Disse potene er kjempegode. - Alt er det.
Unnskyld.
- Har jeg fortalt deg om Simon Ivona? - Nei. Hva skjedde?
Faren hans. Bilulykke. Død.
- Så fælt, mamma. - Det var trist å høre.
Eleanor, -
- disse rundstykkene er fantastiske. De blir bare bedre.
- Du er så flink. - Samme oppskrift som i fjor.
Alt jeg lagde i år er det samme som i fjor, utenom gresskar-ostekaka.
- Jeg så den på Barefoot Contessa. - Jeg gleder meg til den.
Vi elsker den serien. Jeg kaller Clark "Jeffery".
- Hvem er Jeffery? - Mannen hennes.
Herregud.
- Hva er det? - Hva er galt?
Hva er det?
De har skutt mot demonstranter.
- Huff. - Herregud.
Flere titalls døde.
- Jeg slår på nyhetene. - Nei. Jeg forbød det i e-posten.
- Dette er mitt hus. - Kan vi spise først?
- Synes du ikke dette er viktig? - Klart det er viktig. Men vi kan spise først.
Dessuten vet vi ikke hva som skjedde.
Jo, vi vet hva som skjedde. Jeg leste det. De myrdet flere titalls folk.
- Jeg leste det. - De angrep motdemonstranter.
Herregud. Jeg kan tenke meg hva slags kilde du har det fra.
- Skal faen ikke diskutere med deg. - Pass språket.
Jeg er ikke Bill Engvall, ok? Ser jeg ut som Bill Engvall, pappa?
- La oss roe oss og spise ferdig. - Jeg vil ikke spise.
Uskyldige mennesker blir skutt.
- Jeg har mistet appetitten. - De er ikke uskyldige.
De bryter loven. Sånt skjer med lovbrytere.
Loven? Hva er dette, Tombstone?
Dette er uskyldige mennesker som bruker sin ytringsfrihet.
De har blitt skutt på åpen gate av brunskjorter.
- "Brunskjorter". - Nazist.
- Nå tar du litt i. - Du støtter nazister.
- Slutt, Chris! - Det beste med venstrefolk...
...er at de kaller alle andre nazister.
Hold kjeft, Katie! Abbie. Samme det.
- Jeg driter i hva navnet ditt er. - Pikk!
Alt du sier suger.
- Du passer perfekt til den drittsekken. - Så jeg er en drittsekk?
Du behandler folk som er uenige med deg som idioter.
Vi er ikke idioter. Og alt er ikke fælt hele tida.
Jo, det er fælt hele tida. Og beklager å måtte informere deg, -
- men du er en jævla idiot. Og det er du òg.
Pass munnen din.
Dere to signerte nok umiddelbart.
- Ja. - Ja.
- Det kom ut. - Du spurte!
Jeg vet det. Faen ta deg, Pat.
- Faen ta deg. - Faen ta deg.
- Vent. - Slutt.
Ingen politikk!
Jeg vil bare si noe kjapt. Seriøst, Pat. Faen ta deg.
Og du, hva enn du heter.
Faen ta alle som signerte den teite eden fordi de er teite svin-
-som burde henges som svin!
Hva faen?
Ikke du, Alice. Og ikke mamma og pappa.
Takk for det.
Men jo, faen ta deg litt, Alice.
Hvorfor signerte du den faenskapen? Vi har også et barn.
Vi bryr oss om henne. Vi vil ikke at hun skal vokse opp-
- i et land hvor du må gjøre hva enn myndighetene sier.
- Vi har stolthet. - Det har vi også.
- Stig ned fra din høye hest. - Nei, jeg liker hesten.
Jeg og Kai har sterke, amerikanske, patriotiske hester.
Du har en liten pynteponni som suger baller.
Vi er rene. Dere er skitne.
- Slutt, Chris! - Dere er skitne.
Hold kjeft! Bare hold kjeft!
Jeg signerte.
Ja, jeg skrev under.
Hva har du å si om det?
Hva faen er det du sier?
- Hvorfor løy du? - Kan vi snakke om dette...
- ...i et annet rom? - Nei, jeg vil snakke om det her.
Chris, tro meg, gå og snakk i et annet rom.
Jeg trenger ikke hjelp. Men takk. Jeg vil vite hvorfor kona mi løy til meg.
Si det til alle.
- Hvorfor løy du til meg? - Hvorfor jeg løy til deg?
Faen ta de! Hvorfor løy jeg til deg?
Jaså? Du vil stille det spørsmålet, til meg, sånn? Hvorfor jeg løy til deg?
- Jeg går og ser til barna. - Hvorfor jeg løy til deg.
Vi sa at vi ikke skulle signere. Hvorfor signerte du?
Fordi, Chris, mannen min løper rundt som om han er en hvit Nelson Mandela.
Og hvis noen er uenige med ham, så stemples de som fiender.
Jeg elsker datteren min, og jeg vil beskytte henne.
Jeg gir faen i myndighetenes papirer.
Jeg bryr meg kun om min datter, så jeg signerte.
Så det gjorde jeg.
Jeg signerte. Er det et problem? Hater du meg nå?
Trenger jeg tillatelse til å beskytte mitt barn?
Vi burde pratet i et annet rom.
Har alle her signert?
Skam dere.
- Du er ferdig. - Det er jeg.
Jeg vil ikke spise med dere, så jeg tar maten-
-og vinen og setter meg i bilen.
Hvor jeg skal høre på nyhetene. Og lese artikler på mobilen.
Og spise min mat, så kan dere stappe de feite trynene deres-
- og snakke om menneskene som blir henrettet av vår politistat.
Dere finner meg utenfor.
- Ha en fin Thanksgiving, jævler! - Christopher.
- Og spar litt pokkers pai til meg! - Egoist.
Vi har Connor Bregman i City Park, hvor vi ser-
- hundrevis av politimenn og militærpersonell i et kupp.
Connor, hvor er du? Hvordan er stemningen...?
Det var faen meg sykt i går. Jeg hatet det.
Du ødela hele Thanksgiving.
Jeg vet at jeg skrev under uten å si ifra, -
- men jeg nekter å si unnskyld etter du kjeftet på meg...
- ...foran familien din. - Jeg gjorde bare det...
- ...fordi du svek meg. - Svek deg?
Seriøst? Du har vært besatt av dette.
Jeg har vært enig i nesten alt du har sagt.
Men det begynner å bli latterlig.
Jeg er blitt nummen.
Alt av dette: "Siste nytt. Herrgud, har du sett? Har du sett?
Dette er det jeg tror." Ingen bryr seg.
Jeg er mer opptatt av å oppdra vår datter enn det som skjer der ute.
Alt dette andre betyr ikke noe for meg.
Du betyr noe for meg.
Jeg skjønner ikke hvordan du, som svart kvinne...
Du! Vi skal ikke stå her og gå over alt dette i oppkjørselen.
Du har ett døgn før familien din drar.
Så kom deg ut av bilen og gå inn i det huset.
- Og si unnskyld. - Ja, liksom.
- Jeg tuller ikke. - Det kommer aldri på tale. Vit det!
- Hei, Avery. - Hei. Alt i orden?
Jepp.
Med presidenten...
- Unnskyld. Hva sa du? - Ma'am, ikke hiss deg opp.
- Du skjønner ikke. Jeg eier dette huset. - Ma'am.
- Jeg har ikke invitert dere inn. - Senk stemmen.
- Senke stemmen? Gjør det selv. - Unnskyld?
Hva foregår? Kan jeg hjelpe dere?
Er du Mr. Powell?
- Ja. - Christopher Powell?
- Ja. Hvem er du? - Peter Yoon.
Dette er Mason Burco. Fra CPU.
Det er Borgerbeskyttelsen. Under Innenriksdept.
Jeg vet hva CPU er. Hva gjør dere her inne?
Broren din slapp oss inn.
Jeg trodde de var politi. Dere er det, sant?
- CPU. - CPU, men teknisk sett jobber vi...
Dere er ikke politi. Men jeg eier huset og vil at dere skal dra.
Vent nå litt. Jeg trodde hun eide huset?
- Vi eier begge huset. - Han ga meg en ring.
Jeg vil at vi skal dra, like mye som deg.
Nei, jeg vil at dere skal dra mer enn du tror. Vit det.
- Hvem er dette? - Politiet.
- Ikke politi. - CPU.
De er ikke politi.
Hvis vi kan gå inn i et annet rom og prate litt, -
- så kan du gå tilbake til familien din. Kan vi det?
Mamma.
Barna ser på Fabeldyr og hvor de er å finne.
Kan du gå og passe på at døra er lukket?
Takk.
- Kan vi gå inn i et annet rom? - Nei.
- Kan vi sette oss? - Nei.
Jeg vil vite hvorfor dere er her.
Vi har mottatt melding om at du hindret en privatperson i å signere Eden.
Ok, har noen angitt meg?
- Det kan vi ikke si. - Dette er latterlig.
Hindret en privatpersons rett på å signere Eden?
Det er ikke en ekte ting.
- Jo, det er det. - Nei, det er ikke det.
Jeg leste en artikkel om det i går. Det tas opp i domstolene nå.
Har dere en rettskjennelse?
- Nei. - Ok. Ha det. Ut.
- Trekk tilbake. - Kom dere ut.
- Du trenger ikke å være frekk. - Frekk?
Dette er USA.
- Jeg har lov til å være frekk. - Ja.
Situasjonens lovmessighet havner innen en gråsone.
Men vi har mottatt en klage.
- Vi må etterforske den. - Dette er galskap.
- La oss ringe Sheldon. - Jeg ringer advokaten min.
Jeg skal ikke si noe mer før jeg snakker med ham.
Og mens vi er vekke...
- ...kan dere vente utenfor. - Takk. Vi venter her.
Dere er i trøbbel.
- Har dere lyst på te eller...? - Abbie. Nei.
- Jeg forstår ikke hva som skjer. - Jeg vet ikke, men vi skal løse det.
- Hvor er Sheldon? - Ok, greit.
- Mobilen er død. Jeg brukte den i natt. - Ok. Bruk min.
Sheldon.
- Innboksen er full... - Faen.
- Hva? - Innboksen er full.
- Ok. - Ok.
Vi kan finne ut av dette.
Jeg skal bare si en ting. Pat gjorde dette.
- Han anga meg. - Det vet du ikke. Det er ikke sant.
Ok, da var det kjæresten hans.
Du vet jeg er feminist.
Jeg ventet i to timer så Roxane Gay kunne signere boka di.
- Hun var genial. - Ja.
- Abbie er ei kuse. - Det ordet får du ikke si i dette huset.
Du kan bruke "fitte", "søppelfitte", men ikke det.
- Abbie er ei søppelfitte. - Greit.
- Jeg er enig. - Ok.
- Her er saken... - Jeg forutså dette.
- Jeg sa de ville komme hit. Gestapo! - Du hadde rett, vennen.
- Jeg synes... - Vi har bare ett valg.
Vi sier ingenting før vi snakker med Sheldon.
Eneste mulighet.
Det er en god mulighet.
- Men her er et annet forslag. - Ok.
Det kan funke.
Bare svar på spørsmålene, så drar de sikkert.
- Hva sier du? - Nei.
Jeg nekter å bli avhørt i mitt hjem.
Slutt å si "mitt", dette er vårt hjem hvor vi oppdrar vårt barn, ok?
Jeg vil bare bli kvitt disse jævlene raskest mulig.
- Dette er ikke Nazi-Tyskland. - Du har så rett. Danke schön.
- Takk for informasjonen. - Ok, jeg har det.
Hva skal du si?
Jeg skal lære dem om USAs grunnlov.
Ok.
Unnskyld.
- Fikk du kontakt med advokaten? - Ja.
Han sa at uten rettskjennelse har dere ikke rett på å være her.
Vi trenger ikke å svare på spørsmål, og dere må dra.
Sånn er det.
Jeg forstår.
- Takk. - Jeg gjør ikke.
Jeg forstår ikke hvorfor du nekter å svare på noen spørsmål.
Ok, da kan jeg fortelle deg at i USA har vi noe som kalles en grunnlov.
Jeg vet hva grunnloven er, din nedlatende fitte.
Slutt, Mason, jeg vil ikke få kjeft.
Jeg kjenner til menn som deg.
Du har aldri kjempet for dette landet.
Du har ikke ofret noe. Du er respektløs mot folk som meg.
Folk som er her for å beskytte deg.
Det er over.
Gutter som deg skal snart få lære at de dagene er over.
Slutt, Mason.
- La det ligge, Chris. - Du bestemmer ikke over meg, Peter.
Jeg synes bare at vi tre burde ta en kjøretur.
Jeg blir her.
- Si det igjen. - Mason.
- Kom deg ut. - Chris.
Jeg tror du må bli med meg.
- Dra til helvete. - Huff.
- Det går fint. - Kom, så går vi.
Nå holder det, Chris.
Jeg vil få be om unnskyldning.
Ser dere? Han er snill.
Mason!
- Din jævel... - Er du gal?
Trekk tilbake!
- Slipp henne! - Mason!
Slipp henne!
- Pokker. - Hva faen?
- Trekk tilbake. - Hva skjer?
- Ok. - Få kontroll på ham.
- Mason... - Nå må dere gå!
- Brekk den! - Dette er for drøyt.
Dere tok den for langt.
- Jeg skal brekke armen din. - Nei, jeg kan signere.
- Det er for sent! - Jeg kan signere på nettet.
- Er du klar? Jeg skal brekke armen din. - Slipp ham, Mason!
- Slipp det! - Unnskyld.
Opp med hendene.
Pete?
Nei.
Legg hendene bak ryggen. Hvorfor gjorde du det?
- Hvorfor? - Slipp pappa!
- Hold kjeft! - La pappa gå!
Du!
Chris! Hva faen?
- Herregud. Chris, hva er det du gjør? - Vet ikke.
- Herregud. - Chris.
Hva gjorde du, Chris?
- Hva faen? - Jeg vet ikke.
- Hva er det du gjør? - Ro deg.
- Jeg vet ikke. - Ikke ta på meg!
Se opp. Hold avstand.
- Faen! - Hold avstand!
Du er faen...
- Gjør det. - Å, herregud.
- Ikke gjør det. - Hva faen?
- Ro dere ned. - Gi meg våpenet.
Nei, det skal jeg ikke. Jeg skyter om du kommer nærmere.
Du kjenner meg ikke.
Jeg er en slem jævel.
Chris....
- Du er en dum jævel! - Nei, jeg er smart og jeg har våpen!
Det er noe galt med hodet hans, Kai. Hvorfor er det svart?
- Gjorde jeg det, eller var det sånn? - Du gjorde det.
- Legg fra deg våpenet. - Nei, pappa.
- Vi kan snakke om dette. - Det skal vi.
- Du? - Chris.
Opp med hendene.
Opp med hendene, sir.
- Gjør det. - De er oppe!
De var lavere da jeg sa det.
- Pat? - Ja.
- Se om han har håndjern. - Nei, Pat.
Hold kjeft, Abbie!
- Rør meg, så dreper jeg deg. - Gjør du det, dreper jeg deg.
Bare gi meg en grunn.
Test meg og se. Jeg har faen meg lyst.
- Fant en klips. - Kan du bruke dem?
- Ja. - Bind ham.
- Flytt den andre hånda. - Herregud.
Ok.
- Det går fint, Kai. - Vennen min...
Det går fint, Kai. Dette er planen. Vi skal gå inn på TV-rommet.
- Hva er det? - En elektrosjokkpistol.
Hvor fikk du tak i den?
- Jeg bestilte den. - Det har du aldri sagt.
Unnskyld, kan vi snakke om det siden? Gi ham sjokk om du må.
Mamma, nøkler.
Ta de nøklene, er du grei.
Ok, lytt.
Ta med alle tre ungene til Berman-huset.
Sørg for at de blir der. La dem se på film.
Gi dem hva enn de vil ha.
Bare sørg for at de holder seg innendørs.
Kan jeg ta med mat herfra?
Ja, så klart. Hva enn du trenger.
Jeg kan lage bakt potet med potetmos. Jeg kan lage suppe.
- Får de lov å spise sukker? - De kan få hva enn de vil ha.
- Chris, vi er nødt å snakke. - Vent, Chris.
Øynene hans gjør dette:
Slik... eller slik...?
Nei, de gjør slik:
- Jeg tror det er i orden. - Er det?
Hold øye med ham.
- Chris... - Jeg...
Jeg burde slått ham og ikke kineseren.
Kin... Nei. Asiat-amerikaner.
- Hva? - Du vet ikke hvor familien er fra.
De kan være fra Korea eller Laos.
Hvorfor ler du?
Jeg tenker på hvor mye trøbbel du er i.
Drapsforsøk? Kidnapping? Det er over for deg.
Og dere er alle...
Vi har ikke forsøkt å drepe noen. Du er også i vansker.
- Dere kom inn uten kjennelse. - Du angrep to statsansatte.
Jeg dyttet deg. Du slo hull på leppa mi. Jeg har vitner.
Du mener medsammensvorne. Det er det de er.
For hvert sekund de lar meg sitte her, legger jeg år til dommen deres.
Så hva er planen? Hva skal du gjøre?
Det angår ikke deg.
- Du har ingen plan, hva? - Jo.
Chris. Kjøkkenet.
- Nå. - Vi skal snakke.
Jeg har en plan, og jeg skal ikke dele den med deg.
Ok, Pat, hvis han så mye som rører seg, gi ham elektrosjokk.
- Pat! - Ja.
- Ok, jeg skjønner. - Ok. Og hvis...
Jeg vil ikke ha den.
- Chris! - Jeg beholder den selv.
- Herregud, Chris! - Huff. Dette er skikkelig ille.
- Det er ille. - Det er ille.
- Du må ringe politiet. - Nei.
Han kommer til å drepe meg. Han er gal. Han må roe seg.
Han kommer ikke til å roe seg.
Jeg går og ser til din mor og barna. Du må få tak i Sheldon.
- Fortell ham nøyaktig hva som skjer. - Ok.
- Pokker heller. - Faen.
Dette er teit.
- Hallo? - Sheldon.
Sheldon, kan du høre meg?
- Chris? - Ja. Shel...
Vent et øyeblikk. Hva er det, mamma?
- Får barna se på The BFG? - De kan se på hva de vil.
Sheldon, er du der?
Jeg står ved foten Kilimanjaro. Jeg har dårlig dekning.
Jeg kan høre deg.
Ok, Sheldon, jeg skal si dette kjapt.
Jeg har et stort problem.
Det kom to menn hit fra CPU.
De angrep meg, og pappa frika og slo ham med en spade.
Den andre trakk våpen, så jeg slo ham med en spade, -
- og nå har jeg bundet ham fast, og jeg lurer på-
- hva du, som min advokat, synes jeg burde gjøre.
Unnskyld, Chris, sa du "bundet"?
Ja. Jeg brukte klips på hendene hans.
Ok.
Du må løslate dem.
- Kanskje jeg ikke forklarte riktig. - Det er ikke noe å forklare.
Du må løslate dem nå.
Chris?
Chris, vi begynner å gå oppover. Jeg må legge på. Lykke til.
- Chris! Kom hit! - Faen.
- Han trenger hjelp. - Ok.
- Hjelp ham, Alice. - Jeg prøver. Jeg er skattekonsulent.
Bare pust.
- Burde vi tvinge i ham litt vann? - Du kan ikke tvinge i folk vann.
- Hva er det med deg og vann? - Glem vann.
Han må på sykehus, ellers dør han.
Jeg tror ikke det.
- Du er en idiot. - Sir?
Sir?
Blør han?
- Nei, veldig lite. - Sir? Hallo?
- Der er han. - Hei.
- Der er han. - Flott.
- Hei. Jeg er her. - Hei.
- Han er i orden. - Han er i orden nå.
Han klarer seg.
- Hei. - Hei.
Hvorfor er Mason fastbundet?
- Ja, hvorfor er jeg det? - Hukommelsestap.
Nei.
Jeg husker at dere slåss.
Og så ble jeg slått ut.
Men hvorfor er han fastbundet og hvorfor har du hans våpen?
Paul... hva heter du igjen?
- Peter Yoon. - Peter Yoon.
Situasjonen eskalerte ut av kontroll.
Så hva vet vi?
Vi vet at du og vennen din kom inn i mitt hjem uten kjennelse...
- ...og angrep meg. - Pisspreik.
Ok? Og du ble slått i hodet, og det beklager jeg, -
- men da du falt i bakken, friket han ut, trakk våpen-
- og tok kvelertak på pappa, og da skjedde det ting, og her er vi.
Og nå har jeg lyst til å snakke alternativ.
Ok.
- Hvilke alternativ har vi? - Ja, det lurer jeg også på.
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Alt skjedde så raskt.
Peter, rapporter dette. Si at de angrep oss.
- Peter. - Peter.
- Jeg kan ikke la det skje. - Peter.
- Jeg forstår. - Peter!
Mason, jeg håndterer dette. Ok, Mr. Powell, la oss snakke.
Takk.
- Kall meg Chris, pappa er Mr. Powell. - Fyren som slo deg i hodet.
Det var selvforsvar.
- Hold kjeft. - La meg styre dette, Mason.
- Chris? - Chris.
Det ble gjort feil. På begge sider.
Og det jeg har lyst til at skal skje, er at vi kan dra og tenke over dette.
Så kan vi kontakte deg igjen en annen dag.
Eller.
Eller-
-kanskje vi lar være å komme tilbake?
- Det er absolutt et alternativ. - Det liker jeg.
- Dette er et feilgrep. - Mason!
Dette er vår skyld.
Vi vil at dette skal løses raskt og fredelig.
Takk, Peter.
Takk for at du er så ufattelig rimelig.
Du har en flott holdning.
Jeg har tre barn, så jeg er vant til forhandlinger.
- Jeg har to barn. - To? Gutt? Jente?
- To gutter. - Da forstår du.
- Du? - Jeg har en datter.
Hva er det på øret ditt?
Hva er det?
- Vent, han besvimte. - Faen. Hva er det?
- Er det vann? - Det er perilymfevæske.
Han har hjernerystelse. Han må på sykehus.
- Slipp meg løs! - Vi må til sykehuset.
- Nei. - Slipp meg løs!
- Jeg må ta ham til sykehuset. - Hent is.
Fordi is hjelper mot hjerneskader? Hør på meg!
Hvis du slipper meg løs nå, så skal jeg ikke gi deg juling.
- Hold kjeft! - Du vil ikke at noen skal dø her.
Det ser dårlig ut.
Og da må du drepe meg også, og det vil du vel ikke?
Nei. Du er ikke i stand til å drepe.
- Hva skjer? - Han besvimer bare.
- Ok. Hva gjør vi nå? - Jeg vet ikke.
Vi må ringe etter lege.
Vi kan ikke det, Kai.
Han besvimer av og på. Han er helt ødelagt.
- Peter? - Faen.
- Øynene hans. - Ja, jeg så dem. De er åpne.
- Han er våken! - Hei.
- Ja. - Hei, Peter.
- Beklager, jeg besvimte visst der. - Peter.
Peter.
Du skremmer oss.
Faen!
- Mason. - Hvorfor har du kniv?
- Hvorfor har han kniv? - Kroppsvisitering.
- Hvorfor sjekket du ikke? - Du sa ikke det.
- Mason. - Legg fra deg kniven.
- Legg ned pistolen. - Legg ned kniven.
- Legg den fra deg. - Ok.
Jeg teller til tre, så legger du den ned.
- En, to... - En, to...
Slipp ham!
- Han kommer til å knivstikke ham! - Nei!
- Herregud!
- Han skal knivstikke ham! - Gi ham sjokk!
- Gud i himmelen. - Få tatt ham, kjære!
Hva faen?!
Det var et uhell.
- Faen. - Herregud.
Herregud, den går inn! Igjen!
Pat!
- Faen... Herregud. - Herregud.
- Går det fint? - Han stakk meg så vidt.
- Ikke du. Henne! - Jeg vet ikke.
- Idiot! - Det var ikke meningen!
Du er så dum. Jeg har ikke innsett det før.
Drittsekk. Du kunne drept meg.
Det er det man vil når man knivstikker noen.
Jeg vet ikke hvorfor du er slik, men folk som deg har ødelagt verden.
Hvis ikke det var for meg, -
- ville folk som deg vært slaver for folk som meg.
Du kan ikke passe på familien din.
Se hva som skjedde i ditt eget hjem. Du er ikke lagd for dette.
Slipp meg løs. Gjør slutt på det.
Jeg vet. Jeg er svak og du skal gi meg bank.
- Faens jævla... - Ja da. Hold kjeft.
Din jævla dritt.
- Hvordan går det med deg? - Ikke bra. Virkelig ikke bra.
Jeg er så sint. Svogeren min brukte elektrosjokkvåpen på meg, -
- noe han ikke kunne fått til om ikke mannen min-
-hadde kjøpt våpen uten å si noe til meg.
Så jeg er sint, og vet ikke på hvem, men du må se til helvete å slippe meg.
- Fornøyd, Abbie? Var dette planen? - Ok, her kommer det.
Jeg visste du ville klandre meg.
- Det var ikke henne! - Jeg bare lurer:
Anga du meg på grunn av det jeg sa om Eden under middagen?
Eller fordi jeg sa feil navn?
- Det var ikke meg! - Du er en kuk.
Jeg sier dette med fred og kjærlighet og feminisme, men dra til helvete.
- Samme til deg! - Det var ikke henne!
Hei!
Alvorlig talt:
- Hvordan hjelper dette situasjonen? - Alice. Hysj. Ingen mer krangling.
Jeg vet det. Jeg ba dem slutte.
- Ja, Abbie. - Dra til helvete.
Slipp meg løs, ellers er livene deres over.
Forstår dere?!
- Jeg vil ikke høre mer lyd fra deg. - Ikke gjør det.
Jeg skal ikke gjøre noe.
- Men du må holde kjeft. - Nei.
- Faen ta deg. - Faen ta deg.
- Jeg skal drepe deg! - Derfor er du bundet! Fordi du er gal!
Meg, deg, Alice må ta en prat i et annet rom.
- Jeg skal... - Kom!
Ja. Alice, vi må gå før hun blir sintere.
Pappa, hold øye med Peter. Isposen ramler.
Pat, hold øye med ham. Og pass deg, Abbie!
- La henne være i fred. - Alle hater deg.
Alle hater deg, altså!
Jeg vil bare si en gang til at jeg er lei for at du fikk elektrosjokk.
Jeg vil ikke snakke om det nå.
Vi trenger en plan. Det kan ikke bli verre enn det er nå.
- Jo, jeg tror det kan bli verre. - Hvor er Clark?
- Han sover. Jeg vil ikke hente ham. - Ikke hent ham.
Jeg vet ikke om det er fordi jeg har strøm i kroppen...
- ...men jeg friker! - Kai, det gjør jeg også.
Det friker meg ut at jeg bor i et land hvor dette skjer. Dette er ikke mitt land.
Jeg vil ikke høre hva du synes om innenrikspolitikk nå.
Hvem tror du at du er? Trevor Noah?
- Jeg vet jeg ikke er Trevor Noah. - Vi trenger praktiske løsninger.
Hvordan kan vi løse dette?
Ok, greit. Hva om, -
- og jeg har ikke tenkt dette ferdig, men hva om...
Hva om jeg og Pat tar min bil og kjører dem ut i skogen?
Og så kjører vi fra dem.
De dør ikke av det, de er smarte. Men de kan få tenkt litt.
Så kommer vi tilbake, og innen da har du pakket.
Og så kjører vi tre til Texas-
- og bor hos foreldrene dine en stund. Hvis politiet kommer, drar vi til Mexico.
Jeg kan litt spansk og kan lære mer. Vi kan lære henne spansk.
- Kaller du det praktisk? - Ufattelig teit.
- Og planen inkluderte ikke meg. - Hva feiler du?
Beklager! Jeg vet ikke.
Jeg vet at hvis vi løslater disse mennene, -
-så er jeg, pappa og Pat i trøbbel.
Folk i vår familie kommer til å havne i fengsel.
Det er noe vi må vurdere. Det må vi bare.
Jeg skal fortelle dere dette. Og det er litt flaut.
Jeg er redd for Mason.
- Ja, han er jo helt gal. - En psykopat.
Men hold ham bundet og snakk med Peter.
- Peter virker rimelig. - Vi kan få Peter til å ringe dette inn...
...og så kan vi gjøre slutt på dette uten at flere blir skadet.
- Du må slappe av. - Ok.
- Dette kommer til å gå fint. - Vi klarer oss.
- Og du, la det ligge med Pat og Abbie. - Jeg skal ikke si ett ord.
Dette handler om oss. Og å gjøre det som er riktig.
- Ja. Og vi skal bare snakke med Peter. - Ja.
- Vi skal snakke med Peter. - Familier holder sammen.
Familie.
- Da gjør vi dette. - Kom.
Ok.
Jeg kan ikke høre deg.
- Slutt. - Hva skjer? Hva sa han?
- Jeg vet ikke. - Hva mener du?
Vi forstår ikke hva han sier. Slutt å si at vi kliner med ham.
- Konspirerer, mener du. - Jeg vet jo det.
Hvordan går det med deg, Peter?
- Det går fint. - Bra.
Vi må få slutt på dette.
Så jeg spør deg: Kan vi få det til?
Jeg tror det.
Det blir vanskelig.
Men hvis vi beholder roen og stoler på hverandre...
- ...så finner vi ut av det. - Tusen takk!
Det blir vanskelig. Hvis vi beholder roen-
-og stoler på hverandre...
- ...så finner vi ut av det. - Han må til lege.
- Sa han det to ganger? - Du er så rolig.
- Ja, du er veldig zen. - Veldig rolig.
- Ikke zen. Det var ikke frekt ment. - Det går fint.
Men jeg tror... Jeg tror vi må løslate Mason.
Hør her, alle må forholde seg rolige.
Finnes det noe mulighet for-
- at du kan garantere at han ikke gir meg juling?
Mason?
Lover du å ikke angripe Mr. Powell?
- Faen ta deg. - Jeg tror han kommer til å angripe.
Mason? Du må sverge på mitt liv-
-at du ikke skal angripe Mr. Powell.
Peter, -
-jeg sverger på ditt liv.
Ta av tapen fra munnen.
- Det går fint. Gjør det. - Pat. Vær kjapp.
Herregud. Ok.
Slipp meg løs.
- Gjør det. - Det tok meg 20 minutter.
- Bare gjør det. - Greit.
Nei, Pat. Dette er så idiotisk.
- Alle sammen... - Dette var ikke det vi ble enige om.
- Han sverger på Peters liv. - Dårlig idé.
- Chris. Dårlig idé. - Ikke gjør det ennå.
Fy faen.
Det kommer til å gå fint.
Pistol.
- Jeg gir ham ikke våpenet. - Jeg nekter å forhandle uten våpenet.
Peter, jeg vil ikke gi ham pistolen.
Ok, la oss tenke gjennom dette.
Hva om du beholder kulene?
- God idé. - Smart.
- Jeg gir ham våpenet. - Ikke gjør det.
Ro dere ned.
- Greit. - Klar?
Ok.
Pat.
- Dette er ikke det vi snakket om. - Ro dere ned.
- Husk kammeret. Vet du hva det betyr? - Jeg har gjort det.
Herregud.
Det går fint, dere.
Jeg har kulene. Det går fint.
Nå må alle bare...
Slutt, Mason!
- Faen! - Slutt, Mason!
- Nei! - Slutt, Mason.
Å, faen. Nei. Jeg...
Dette er mitt hus, kjerring!
Er alle i orden?
Ja.
Pokker.
Legg press på det.
Chris, kan vi ta en prat utenfor?
Du ser det, -
-Christopher, jeg vet at jeg-
- ikke har hatt et veldig nært forhold til deg.
Men jeg... Jeg bare...
Du ser det, jeg gjorde alltid det jeg måtte-
-for å beskytte familien min.
Nå må du gjøre det samme.
Bare gjør som du må, -
-sønnen min.
Bare hold kjeft.
- Ikke mye blod denne gangen heller. - Jeg blør visst ikke så mye.
Hvordan går det?
Det er rart. Det gjør ikke vondt nå, -
-men hvis jeg gjør dette...
- Gud! - Ok, han må til lege.
- Vi må til lege. - Hva gjør vi med ham?
- Jævelen brakk nesa mi. - Ok, greit.
- Faen ta deg. - Pat.
- Pat!
- Faen ta deg. - Han er fastbundet. Bare slutt.
- Hva er galt? - Bare en merkelig følelse.
Ok, men hvor?
- Rett over kneet. - Ok.
Å, herregud.
Så kvalmt!
Jeg kom for å hente litt pai og... Fy faen i helvete!
- Fy faen! - Så kvalmt!
Ta henne.
Mamma, gå og vask henne.
- Faen. - Chris, vi må gjøre noe.
- Nå. - Ok.
Dette blir deres siste Thanksgiving.
Hold kjeft. Hva om...?
Dere vet det. Deres siste feiring sammen.
- Kanskje damene får være sammen. - Du, nå holder det. Slutt med det der.
Vet du hvem som kommer til å bli voldtatt mest?
Faren din.
- Hold kjeft! - Slapp av, pappa.
- Hold kjeft, din skitne jævel. - Hold kjeft, di jævla kuse!
Din jævel! Ikke bruk det ordet i mitt hus!
- Chris! - For en drittsekk!
Ikke snakk sånn til mi kone! Det er kona mi! Jeg elsker henne!
Hva er det som skjer? Pokker heller.
- Herregud. - Så kvalmt.
Ha ei fin Thanksgiving!
Nå er vi her. Øyeblikket har kommet. Vi er ferdig med å snakke.
Det er over.
- Jeg skal drepe ham. - Det var ikke det jeg mente.
Vi er nødt å gjøre det.
Vi er nødt. Se på meg. Han kommer til å ødelegge oss.
Hvis ikke vi gjør dette, får vi ikke noe liv. Vi må.
- Nei. - Jo.
Vi må.
Kan du slutte å gråte og fortelle hva du tenker?
Jeg tenker-
- at jeg aldri trodde du ville ønske å drepe noen.
Vi er nødt. Hvis ikke havner vi i fengsel.
Og jenta vår blir forlatt.
Du kan ikke drepe den mannen.
Skal du drepe Peter også og begrave ham i hagen?
Skal vi ha lik i hagen?
Nei, jeg skal skyte dem her-
-og begrave likene et annet sted.
Lytt til det du nettopp sa.
Vennen min.
Chris.
Husker du da du sa at vi ikke kan la dem endre oss?
Husker du det pisset du snakket om?
Vi kan klare dette. Vi kan komme oss gjennom det sammen.
Vi slipper dem bare fri og tar konsekvensene som kommer.
Vi kan klare det sammen. Og vi klarer oss.
Ok? Vi klarer oss.
- Jeg elsker deg. - Elsker deg også.
Blodet smaker ekkelt. Det er så ekkelt.
- Men jeg elsker deg allikevel. - Jeg elsker deg noe vilt.
- Faen ta deg! - Faen.
- Jævla monster! - Alice!
Ta den, din drittsekk!
- Hva faen? - Teite jævel.
- Din dritt! - Stopp!
- Faen ta deg! - Hva er det du gjør?
Jeg orker ikke den fyren! Ikke si sånt!
- Hva skjedde? Hva sa han? - Jævla svin!
Hva sa han?
Han sa at han skulle ta barna.
Sa du det om barna våre?
- Hvorfor sa du det om barna våre? - Tuller du? Se på ansiktet mitt!
Se hva du har gjort.
Hvis jeg overlever dette, så skal jeg ta deg og alle du er glad i.
Det lover jeg deg.
Jeg skal ikke tenke på noe annet. Jeg sier det nå så du vet grunnen-
-når livet ditt blir et helvete.
Faen.
- Ikke gjør det, Christopher! - Alle må roe seg.
- Du tør ikke. - Chris.
Legg fra deg pistolen.
- Ikke gjør det. - Hvorfor sa du det om barna?
Faen ta barna dine.
- Bare gjør det. - Gjør det.
- Chris.
- Legg vekk pistolen. - Skyt ham, Chris.
Bare gjør det! Drep ham!
- Du burde ikke kommet. - Bli en mann!
- Gjør det. - Gjør det, sønnen min.
- Du tør ikke. Godta det. - Hva gjør du?
Hold kjeft, din sviker.
- Du burde ikke ha kommet hit. - Gjør det.
- Legg fra deg våpenet. - Gjør det.
Ikke lytt til ham.
- Gjør det. - Jeg skal.
Slutt, Mason!
Gjør det, da!
Gjør det!
Lukk øynene dine!
Ok. Nå gjør jeg det.
Hei!
Slutt.
Slutt. Slå på nyhetene.
Hva faen er det som skjer her?
- Pappa, slå på nyhetene. - Hvem er dette?
Ingen signal!
Trykk på "guide".
- Trykk på "guide". - Jeg klarer det.
Ok. "Guide."
Vi får smått inn detaljer, men det er bekreftet-
- at presidenten har gått av med umiddelbar virkning.
Vi spurte om det skulle holdes tale, og fikk "ikke nå" til svar.
Presidenten og førstedamen er på vei til hjemmet i Sør-Carolina.
Utover det vet vi ikke mye.
Det vi vet er at presidenten har gått av, -
- og visepresident Hogan nå er president Hogan.
Vi setter over til Det hvite hus og president Hogans første tale.
SISTE NYTT
VISEPRESIDENT HOGAN SVERGES INN SOM PRESIDENT
Kjære medborgere, -
-kl. 19 i aften-
- fortalte presidenten meg at han skulle gå av-
-med umiddelbar virkning.
Han forsikret meg om at han skal tale til landet.
Jeg skal la ham forklare selv hvorfor han ønsker å trekke seg.
Men jeg kan forsikre dere om at som fungerende president-
- skal jeg gjøre alt i min makt for å gjeninnføre fred og ro.
Den tidligere presidenten og jeg har vært enige om mye.
Men de siste månedene har vi blitt uenige om saker-
- som jeg følte var grunnleggende for vår republikks velferd.
Med det sagt-
- skal alt militærpersonell trekkes tilbake fra alle storbyer-
-så raskt som mulig.
All kontroll av Troskapseden skal også midlertidig settes på vent, -
- i tillegg til alle pågående CPU-etterforskninger.
Dette er ikke en tid for splittelse. Vi må stå sammen.
Så jeg takker dere, og måtte Gud velsigne dere.
Og Gud velsigne USA.
En sjokkerende utvikling, noe vi visste var mulig, men ikke forutså.
Vi skal høre fra Keith Byers i kveld, samt Glen Baker og Amy Moses.
Men nå setter vi over til Paul Bickman som er i Det hvite hus.
Chris? Chris!
Hvordan er formen, Peter?
Vanskelig å si, særlig fordi jeg er i sjokk...
- ...men faktisk, kjenner jeg... - Forsiktig.
- ...ikke mye overveldende mye smerte. - Bra holdning.
Se opp for fartshumpene.
- Hva vil du at jeg skal gjøre? - Bare...
Mason.
Jeg skal si noe, og du trenger ikke å svare, -
-men du må lytte.
Jeg ville gitt alt jeg har for å endre på det som skjedde i dag.
Det kan jeg ikke.
Og du og jeg, Mason, vi har ulike... ideer om hvordan landet burde styres.
Pat, se opp for fartshumpene.
- Se på dem? - Ja, sakk ned.
Jeg kjører ikke fort. Under fem.
- Kan du kjøre rundt? - Nei. De tar opp hele veien.
Mason, jeg tror vi kan gå hver vår vei.
Gå tilbake til livene våre og aldri treffes igjen. Hva sier du?
Kan vi det?
Må jeg være redd for denne galningen resten av livet?
Jeg tror ikke det.
- Han skulle ikke vært hos deg. - Sant.
Han var suspendert.
Han slo en mistenkt så hardt at han slo hull på trommehinnen.
Han sliter med sinne.
Det var derfor han fikk sparken i politiet og fra kjøpesenteret.
Vent. Mason?
- Er du kjøpesentervakt? - Herregud.
Jeg trodde han var elitesoldat. At han drepte bin Laden.
Du trenger hjelp.
Skaff hjelp, Mason. Gå til legen.
Herregud.
Jeg er så lei for det, Peter. At du ble slått.
At du ble skutt. Jeg er lei for alt.
Jeg klarer meg. Alle kommer til å klare seg.
- Jeg fryser. - Jeg har AC-en på.
Slå den av, Pat.
Lås opp døra.
Forsiktig. Hjelp ham, Pat.
Ja.
- Forsiktig. - Så, så.
Det er bra.
Ok.
Går det fint?
Jeg... Bare ta den.
Kan du legge den på plass?
Takk.
- Du har en flott familie. - Takk.
Ok. Kom.
Vil du vite hvem det var?
Nei.
Michael Crawford, 3-4-0.
LØRDAG
Undertekst oversatt av: Lise McKay